אלבום תמונות
רותי, אור-נעורים.
לפני חודש מלאו לה עשרים שנים, והיא עומדת בתוך תוכם של החיים ופועלת במסירות ובאחריות מעוררים כבוד ואהבה.
חובשת קרבית בקרב חיילי סיני - היא בחרה בתפקיד זה מתוך הרצון להפיק משנותיה הצעירות את המיטב והמירב. "אני רוצה לעשות משהו מועיל", אמרה, "ולא לעבור את השנתיים של שירות סתם כך. אני רוצה להרגיש שיש ערך לזמן זה". והיא היתה חוצה את סיני הלוך וחזור בעת הקרבות בתעלה, מלווה פצועים, מושיטה עזרה בידיה הנבונות ובחיוכה המשתתף והמבין.
מוקדם ניכרה ברותי תכונה מיוחדת זו לעשות ולהועיל, כבר כאשר עבדה בבית-התינוקות כנערה צעירה מאוד. בבטחון של מי שנועדה לשאת ולטפח חיים היתה מחזיקה בידיה הדקות והחזקות את התינוקות ומעוררת במבטה המלטף את חיוכיהם הראשונים.
תמירה ודקה כאילן רך ראינו אותה בדרכי המשק והחיוך זוהר בעיניה. גם בתתה שתי מנות מדמה לפצוע שליוותה במטוס ובנטלה מיד לאחר-כך דם מהקצין-המלווה, היתה על שפתיה - כך מוסרים - אותה בת-צחוק עדינה, מפייסת.
על עצמה, על מעשיה בצבא, על תקוות ולבטים נמנעה מלספר. מעודה היתה מכונסת בתוך עצמה. הישיגיה נודעו רק עם הרצועות שנוספו למדים. ציונים אחרים לפעילותה - אות סיני ועוד - סירבה לענוד. "אני עושה מה שאני עושה, כי צריך, ולא כדי להראות". הוויה-של-חובה, היחלצות פנימית לחובה.
"רותי, תפסיקי עם התודה על כל דבר", אמרה אמא היושבת ליד מיטת הבת שפצעיה אנושים. "לכך חינכת אותי את, אמא", משיבה הבת. דברים כמוהם כחיוך, כתודה לאם.
ביום ג' 15.12.70 ליווינו את בתנו-חברתנו לגבעת המנוחות. עכשיו, משנותרנו לבד, צף ועולה העבר, וקשה הכתיבה עליך שהיית כולך הווה ועתיד.
את, שבכל חזותך היית דימוי לחיים חדשים, שכבר בגיל צעיר טיפלת בתינוקות ופעוטים, שהענקת להם חום ואהבה בטיפולך המסור; שלא היססת לקחת על אחריותך תינוקות בני-יומם, ולכולם היתה לך תשובה.
ובצבא -
לא הפליאה כל-עיקר עצם התנדבותך לקורס חובשות. ידעת והאמנת, כי במתן עזרה לזקוקים תוכלי למצות את כל יכולתך ואישיותך. וכמה מאושרת היית בראותך חייל שהבריא, או שהוקל לו במכאוביו. ואם ניתן לומר בפה מלא על מי שאהב את הצבא בעת שירותו, הרי שאת היית זו.
ותכניות היו לך רותי, להוסיף ולהתקדם ולדעת, ובעיקר להפעיל את הידע בהגשת עזרה. וכדבריך את - "אני כולי שקועה בעבודה הזו, ובעיקר כשעושה משהו רציני בצבא". כמו שידעת לקנות את עולמם של הילדים הפעוטים, קנית גם את לבנו, בעבודתך הקשה אך יותר מכל בטיפולך המסור והכן.
על בנות כמוך, רותי, נסב הכתוב:
רבות בנות עשו חיל, ואת עלית על כולנו.
חסיה